— Ще опиташ ли и ти, шампионе? — Линдан попита Дакавар, който стоеше настрана със свален шлем, докато студеният вятър вееше косите му.
Рицарят изгледа огромния войн многозначително.
— Не е ли много тролска тая игра? — попита той, усмихвайки се насмешливо.
— Просто една игра, изпитание за силата — сви рамене Линдан.
— Хайде, господарю — подканиха Дакавар скуайърите му. Младият рицар ги погледна, сетне сви рамене.
— Защо не.
Секунди по-късно двамата мъже премериха силите на ръцете си. Дакавар напрегна цялата си мощ, а тя в никой случай не бе малка. Годините въртене на рицарския меч и носенето на доспехи бяха направили мускулите на младежа стоманени. Линдан обаче бе планинец, свикнал от малък да носи тежести и поради това точно в такова силово изпитание бе непобедим. Лицето му почервеня от напрежение, но накрая успя да надвие Дакавар, който нададе стон от раздразнение.
— Уха, победих самия шампион на Меча — ухили се Линдан, а рицарят пламна от яд.
— Защо да не опиташ битка с меч срещу мен тогава?
— Дак, не мисля, че е разумно — обади се Селиан, но бе прекъснат от виковете на околните скуайъри:
— Само така, покажи му, господарю Дакавар!
Линдан се намръщи, но прие:
— Защо не?
Драконът му, който лежеше наблизо и притворил очи, въздъхна:
— О, боже.
Плиний Теоретика се обърна към Радел:
— Това ще е интересно. Лорд Дакавар, макар и по-ловък от Планинеца няма котешките рефлекси на Селиан, а силата му не може да се мери с тази на Линдан.
Дак постави рогатия шлем на главата и изтегли масивния си меч.
Срещу грамадното оръжие на Линдан дори той изглеждаше като играчка.
— Готов ли си? — попита грамадният мъж.
Дакавар кимна и в следващия миг остриетата на двамата се кръстосаха с трясък, който екна из цялата планина. Още след първата размяна на удари се видя, че прогнозата на Плиний е вярна. Макар и доста по-ловък от Линдан, рицарят не можеше да „танцува“ покрай него по начина, по който Селиан го правеше и затова посрещаше острието на Планинеца със собственото си оръжие, от което раменете му скоро изтръпнаха. Освен това Дак вече бе изморен и изпотен от тролската борба, докато Линдан изглеждаше бодър и способен да пребори мечка.
Дак скоро заотстъпва назад, притиснат от тежките удари на Линдан, който се усмихна доволно.
— Давай, господарю Дакавар! Какво става!? — викаха скуайърите, а Плиний се обърна към Селиан:
— Класическа ситуация „камък-ножица-хартия“ — обясни майсторът. — Един войн, в случая лорд Дакавар, има значително предимство пред втори, в случая, вие, но губи от трети, тук сър Линдан, който пък е бил победен от втория.
И наистина Дакавар бе почти стигнал масивната скала, до която се бяха подслонили и изглеждаше в почти победен.
— Давайте, господарю Дакавар! — изхленчи един от скуайърите, почти просълзен. Другите трима мрачно мълчаха.
— Няма да стане, Роб — промърмори Георг. — Проклетия планинар вкара в клопка лорд Дакавар.
— Ако е клопка, да я свършва — свадливо се обади оръженосецът на Радел, — че не мога да спя от дрънченето на тия мечове!
В това време Дак кипеше от ярост. Чувстваше се замаян от продължилия твърде дълго бой, ръцете и рамената го боляха, а потта се стичаше от челото му и го заслепяваше.
Как можеше това говедо, което Селиан търкаляше като коте да победи него, Първия Рицар на Ралмия, предсказаният да убие самия Прокълнат?
— Няма да загубя! — внезапно изкрещя лорд Дакавар и в пристъп на последни сили увеличи мощта и бързината на ударите си. Линдан стъписан отстъпи крачка назад, което беше фатална грешка. Веднъж върнал си инициативата, лорд Дакавар продължи да напредва с могъщи удари, макар всеки един от тях да го изцеждаше и да бе съпровождан с болезнен стон.
Накрая грамадният меч на Линдан изхвърча от пръстите му, а острието на Дакавар се опря до гърдите му.
— Аз… печеля — въздъхна Дакавар.
— Няма спор — объркан кимна Линдан, — честито.
— Аз винаги печеля — заяде се Дак, след което залитна и падна на колене.
— Господарю, добре ли сте? — дотичаха разтревожените скуайъри.
— Нали победих! Значи съм добре.
— Гориш от треска — рече Селиан и докосна с длан челото на Дакавар. — Вятърът те е простудил докато си бил изпотен, а в плама на битката не си го усетил. Така става с подобни глупави предизвикателства! Сякаш малко орки имаме да се безпокоим!